EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
11 MÅNADER TIDIGARE
Jag ger dig en sista chans.
Dödade du Angelica Petroni?
Nej, det var inte jag.
Finns det verkligen nån anledning till att vi är kvar här?
Underbart.
ORRICO. VERIFIERAT. HON SÅG DEM I PARKEN.
Du missade flyget och vi slösade bort vår tid här.
Andreoli, ring kollegorna.
Visst.
Vad händer?
Fru Monaco, jag har fått fram ytterligare element
som stöttar att ni hålls kvar
som misstänkt för mordet på Angelica Petroni.
- Vad? - Varför?
Du förs omedelbart till fängelse.
- Vad hände? Vilka element? - Ett vittne.
Linda, oroa dig inte.
Jag hoppas verkligen att du inte har fel igen.
PROCESSEN
Är du inte hungrig?
Du borde äta. Du ska vara i rätten om två timmar.
Hellre på tom mage än med illamående.
Vad är det? Är du fortfarande tveksam mot Zaia?
Jag vet inte om han är pålitlig.
Jag sa sanningen.
Zaia sa sanningen. Jag kände det när jag förhörde honom.
Du måste lita på dig själv.
Såvitt jag vet är du en av de bästa åklagarna jag känner.
Visst är det vidrigt?
Nej, jag menar... Jo, det är vidrigt.
Men tallrikarna är vackra.
DEN 25 FEBRUARI TIONDE FÖRHANDLINGEN
God morgon.
Så du har ett nytt vittne. Du tänker be om att låta honom vittna.
Hur vet du det?
Självklart har du dina källor.
-Vad vill du göra? - Det får du se.
Jag avslöjade sanningen, Elena.
-Linda är oskyldig. - Jaså?
Jag hade ett vittne som visste vem mördaren var.
De fick henne att försvinna.
Berätta vem som gjorde det, då.
Du skulle inte tro mig om jag sa det.
Exakt.
Elena…
Jag vet hela sanningen.
GENETISKT ID-TEST
DNA-TESTRESULTAT
Du bör inte kalla Zaia som vittne.
Vill du vinna rättegången med det här?
Vill du förstöra din karriär för att döma en oskyldig?
Vill försvaret fortsätta och kalla de nya vittnena?
Ja, herr ordförande. God morgon.
- I fråga om… - Ordförande.
Är allt okej, åklagare Guerra?
Ja.
Jag vill kalla tillägga ytterligare ett vittne.
Snälla, kom närmare. Du också, advokat Barone.
Det här är inspelningen av mitt förhör med Ivan Zaia,
som själv såg Angelica Petroni och Linda Monaco
bråka utanför Palazzo Te den kvällen.
Han var Angelicas knarklangare och jag har redan kollat hans alibi.
Han åkte i väg på en skoter en minut efter att Angelica lämnat rummet.
Herr ordförande, jag har också några dokument att lämna in.
Åklagaren, känner du till innehållet?
Och är det sant?
Ja.
Förhandlingen skjuts upp till ett senare datum.
Den tilltalade är fri att lämna rättssalen.
Stoppa radiosändningen. Ordna det, registrator.
Domare, juryn, vänta på mig i mötesrummet.
Jag måste tala med åklagare Guerra i enrum.
Tack för att du fick ut alla. Jag vet…
Vet du hur allvarligt det här är?
Jag kunde inte låta bli. Det var oväntat. Jag gjorde min plikt.
Du gjorde precis motsatsen. Du bröt mot lagen.
Du har inte respekterat mig och rättsväsendet.
Tillåter du Zaias vittnesmål?
Du har inte längre rätt att få veta nåt om rättegången.
Du avskedas med omedelbar verkan.
När pressen får reda på det, blir det katastrof.
Var beredd på det värsta.
Jag menade inte att vara respektlös.
Hej då, åklagare Guerra.
LAGEN ÄR LIKA FÖR ALLA
Elena!
Ring ambulans!
Vi ska till sjukhuset.
Försvinn.
Ja, men varför gjorde du det? Varför sa du inget?
Det var så absurt.
Hon hamnade framför mig, så…
Hur skulle jag berätta?
Du måste sluta tidigare.
För mycket smärta. För mycket.
Det var kul att jobba med dig.
Jag gillade det.
Tänk på att skydda dig själv nu. Försvinn ett tag.
Vem ersätter du mig med?
Caputo, det borde ha varit han från början.
Fabrizia, det är Stefano.
Pappan.
Hej.
God morgon.
Jag lämnar er i fred.
- Hej då. - Jag beklagar..
Jag med.
- Hej då. - Hej då.
- Hur mår du? - Bättre, tack.
- Är den till mig? - Ja.
- Jag stal den utanför. - Jaså?
Du gjorde rätt som ringde mig.
Vad nu?
Nu måste jag härifrån... och du ska hjälpa mig.
Visst.
Vill du inte att jag följer med?
Jag måste göra det här ensam.
Okej. Då väntar jag på dig här.
Ja.
Fru åklagare.
Hej. Hoppas att jag inte stör.
Nej, igen fara. Kom in.
Maurizio, åklagare Guerra är här.
Snälla, kom in.
Är nåt på tok?
Ja.
Jag måste hoppa av rättegången.
Varför det?
För att jag är Angelicas biologiska mor.
Vad?
Skämtar du?
Nej, och det var aldrig meningen. Jag ville göra rätt.
Varför sa du inget?
Vad händer nu?
Rättegången fortsätter och jag ersätts av en kollega.
En annan åklagare, och...
Jag ville vara den som berättade.
Jag är ledsen.
Jag bryr mig inte om din ursäkt.
Jag kom för att berätta sanningen.
Det finns inget mer jag kan göra för er eller mig.
Hon var vår dotter.
Paola, vi går in.
Paola!
Varför?
Jag trodde att jag kunde göra nåt rätt. Jag hade fel.
Ni liknar varann.
Jag har alltid känt så.
Jag visste inte varför.
Det är sant. När hon föddes, liknade hon en ängel.
Bor du här?
Är det som förr?
Ja.
Du fixade det.
Det finns lite kvar att göra, men…
Kommer du och tar en tur, så fort den är klar?
Jag kommer bara in på fastlandet.
Vi får se.
Direktsändningen börjar snart. Ska vi gå?
Assize-rätten går in.
Den hedervärda Umberto Ventura är ordförande.
Jag förklarar härmed Zaia Ivan som ytterligare vittne...
- Han tillät det! - ...enligt begäran.
- Vem? Zaia? - Ja.
Åklagaren kallar Ivan Zaia att vittna.
DEN 2 MARS ELFTE FÖRHANDLINGEN
- Herr Zaia, god morgon. - God morgon.
Herr Zaia…
Vad händer?
Herr Zaia, bekräftar ni att ni den 3 mars i fjol
var nära brottsplatsen utanför Palazzo Te?
Jag bekräftar det.
För att göra vad?
Sälja droger.
Sen ringde Angelica och bad mig åka, vilket jag gjorde.
Men i förhöret med min kollega
sa du att du såg nåt
innan du åkte.
- När jag gick, såg jag Angelica. - Med vem?
- Med en kvinna. - Var den kvinnan Linda Monaco?
- Nej, ställ inte frågan så. - Varför?
Jag var långt ifrån. Jag såg inte tydligt, men det verkade vara hon.
- Det såg verkligen ut som hon. - Okej.
- Tack, inga fler frågor. - Hur kan du inte ha fler frågor?
- Återhämta dig. - Advokat Barone, det är din tur.
Så, du sa att den kvällen var du där för att sälja droger.
Han misskrediterar honom. Caputo borde invända.
Och har det pågått länge?
I några år.
Tillräckligt för att leda till två domar.
Herr ordförande, låt mig påminna domstolen att Zaia är här som vittne,
Utredningarna mot honom har påbörjats annanstans.
Kom till saken.
Visst. Som jag sa…
Jag tvivlar inte på att du såg Angelica med någon.
Nej, inte "nån", en kvinna.
Det jag inte förstår är hur man kan säga att den personen var den tilltalade.
- Jag borde ha varit närmare. - Så du är inte säker.
- Jag är försiktig. -En försiktig langare...
- Förolämpar du mig? - Nej, han är langare.
Han sa att han är försiktig. En försiktig langare.
Han sliter itu honom. Caputo gör inget.
- Det såg ut som Linda Monaco. "Det såg ut."
"Jag var långt borta."
Jesus! Varför säger du inget?
Jag vet inte hur du kan säga nåt
med relevans för rättegången.
Herr ordförande, jag har läst rapporten.
Jag förstår varför du tillät Zaia vittna,
men jag tror att irrelevansen i vittnesmålet är tydligt.
Herr ordförande, inte alls. Herr Zaia nämnde sannolikheter.
- Det är min tur. Avbryt inte. - Avbryt inte, åklagare Caputo.
Han börjar bli uttråkad.
Jag har faktiskt inga andra frågor. Tack, Zaia.
Jurymedlemmar, snälla…
Elena?
Är allt okej?
Ja!
God morgon, allihop.
Jag är glad att äntligen få ge min version av storyn,
som inte stämmer alls...
Det är bra, men lite för mycket. Försök att göra det lite smidigare...
Äntligen får jag berätta min sida av historien, som inte alls liknar
det som åklagaren har hävdat.
Jag följde inte efter Angelica Petroni natten den 3 mars.
- Försök pausa lite. - Hur då?
Gör det mindre perfekt, som om du minns nu.
"Jag var på fest den 3 mars.
Jag gick aldrig ut, än mindre efter Angelica Petroni."
Lite mer av en samtalston.
Måste jag prata som en efterbliven, eller?
Nej, men låt dem inte känna att du läst på.
Låt mig inte studera det, då.
Okej. Vi tar en paus.
- Vill du ha vatten? - Nej.
Har du bestämt hur du ska avsluta?
- Jag kan inte. - Kan inte eller vill inte?
Det är svårt, vi vet inte ens om det...
Du måste anklaga din pappa för att rädda dig själv.
Och det är sant.
Fan, jag parerade Zaia, men det han säger kvarstår
och domarna glömmer inte bort det.
Nu är det upp till dig. Säg att Lorenzi skickades att döda Angelica.
Förklara varför…
och säg att du inte vågade berätta...
för att han är din pappa och du ville inte tro det.
Men jag kan inte tro det.
Det är bäst om du gör som jag säger.
Om du inte vill tillbringa 25 år i fängelse.
Vakna, för fan!
Förlåt.
Jag kan inte acceptera att du inte försvarar dig själv, utan honom.
Men jag älskar honom och han älskar mig.
Det är inte sant.
- Hej. - Var är du?
Jag behövde lite luft.
Jag kan inte sitta hemma.
Vill du inte höra vad Linda Monaco säger?
DEN 6 MARS TOLFTE FÖRHANDLINGEN
Åklagare Caputo, du kan fortsätta förhöret.
Tack.
Fru Monaco, vill du berätta din sida av storyn?
God morgon, allihop.
Förlåt.
Äntligen får jag också ge min sida av storyn,
som inte alls motsvarar det som åklagaren hävdat.
Natten den 3 mars...
Natten den 3 mars…
Jag lämnade aldrig festen och gick aldrig efter Angelica utanför Palazzo Te.
Fru Monaco?
Madame?
Är allt som det ska?
Madame?
Jag ljög.
Vad gör du?
Jag ljög om en sak.
Jag var besatt av Angelica.
Hon tog allt jag brydde mig om.
Under dessa månader, har jag försökt tycka synd om henne,
för i slutändan var det inte bara hennes fel,
men jag kunde inte.
Jag har alltid hatat henne.
Herr ordförande, kan vi ta en paus?
Det verkar tydligt att fru Monaco är väldigt tryckt.
Fru Monaco, vill du fortsätta?
- Ja. - Bra.
Fortsätt.
Den kvällen pratade jag med Angelica på toaletten på Palazzo Te,
men jag följde inte efter henne.
Jag kom ut från toaletten...
och hon var där.
Jag kunde inte längre låtsas att inget hänt.
Jag måste bemöta henne...
men jag kunde inte säga...
för hon sa att hon var gravid.
Jag ville vara dö.
När du fick höra att Angelica var gravid, vad gjorde du, då?
- Hur går det? - Hon erkände att hon pratade med henne.
Vad?
Jag erbjöd henne pengar för att lämna oss ifred.
Hon skrattade åt mig.
Vilken rätt hade hon att behandla mig så...
att få mig att må så dåligt?
Och plötsligt slog tanken mig.
Vilken tanke?
Att döda henne.
Men jag gjorde inget.
Och sen?
Och sen sa jag till henne...
att jag skulle förstöra hennes liv.
Att jag kunde göra det.
Jag ville att hon skulle må lika dåligt som jag,
men hon vände om...
och gick.
Och jag kände mig dum.
Sen gick jag tillbaka till mina vänner...
hon var där.
Vi såg på varandra,
som åklagare Guerra sa.
Ringde din pappa dig strax efter midnatt?
Jag gick till baren för att ta en drink.
Jag ställde mig i kö och ringde honom.
Elva minuter...
Elva minuter.
Vad gjorde du under dessa minuter?
Jag gick iväg för att prata med pappa.
Jag behövde prata med honom...
För att känna kärlek.
Förlåt.
Jag vet att jag kanske borde ha sagt nåt tidigare.
Jag hade inte kraft till det. Jag kan inte förklara.
Det kanske berodde på åklagare Guerra.
Hon ville ha en förövare från början.
Först sökte hon det hos min man, sen hos mig.
Hon ville straffa någon.
Sen började ni alla se mig som ett monster.
Ni alla trodde att jag var skyldig.
När jag fick veta att hon var Angelicas mamma,
förstod jag skälet till allt hat mot mig
och min familj.
Och det kanske var därför jag fick modet att berätta,
om jag sak vara ärlig.
Jag har inga fler frågor.
Advokat Barone, varsågod.
Fru Monaco...
Linda.
Du gav oss en stor läxa i ärlighet idag.
Du riskerade...
att visa dig själv för alla idag för vad du är:
En kvinna som lidit mycket och som fortfarande lider,
men framför tog du en risk...
genom att berätta sanningen.
Du kanske hatade och hotade...
men du är ingen mördare.
Säg mig, eftersom du aldrig lämnade Palazzo Te förrän du lämnade festen,
hur förklarar du fimpen med ditt DNA vid dammarna?
Jag kan inte förklara det, såvida...
Jag tror att nån placerade den där medvetet.
Och eftersom du inte begick mordet,
måste du ha undrat hela denna tid, vem den riktiga gärningsmannen är.
Så klart.
Har du några idéer?
Advokaten, låt mig förstå.
Försöker du pressa den tilltalade att ge oss ett namn?
Jag ställde bara en fråga.
Okej, svara.
Hur skulle jag veta det?
Är du säker?
Ja.
Jag har ingen aning.
Jag är ledsen.
Jag kan åka med till seglarklubben imorgon.
- Visst. - Det kanske distraherar mig lite.
ÅKLAGARENS DILEMMA: OFFRETS MAMMA
- Hej. - Jag mår inte bra.
- Vad känner du? - Jag vet inte.
Det är nog stressen. Kom hit.
- Du stinker. - Jag vet. Det är glasfiber.
Elena?
Kom och sätt dig en stund.
- Vill du ha lite vatten? - Nej.
Hallå?
Okej.
Vi ses. Hej då.
Vad hände?
Jag måste till kontoret. Det var Caputo.
Det finns bevismaterial på mitt kontor som han behöver, så...
jag måste skicka över det.
Det suger! Jag vill inte tillbaka dit.
Jag kan följa med.
Nej, jag åker ensam.
- Vart flyttade de dig? - Främst till baren.
Det är förklarligt. Jag har fått en håla i källaren som kontor.
Jag vill inte jobba där.
Har de inte överfört den än?
Nej.
Så sorgligt.
Ja.
Kan inte Caputo vara mer organiserad?
Jag är redan trött.
Allt är klart här.
Den här då?
- Vad är det? - Det handlar också om Angelicas mord.
- Men den är förseglad. - Den är förseglad.
Har vi genomfört rättegången utan en hel låda med bevis?
Nej, det är bara... Jag ställde den där nere och måste ha glömt den.
Låt se.
De är alla Linda Monacos personliga tillhörigheter.
Kom igen, de behövs inte längre.
Vad?
Det är kvittot från Palazzo Te-baren.
Tre drinkar. Kolla tiden.
Klockan 23,59.
Mitt i de elva minuterna.
Hon var där.
Hon var inne, precis som hon alltid sagt.
- Fan. - Elena...
Det är inte sant.
Hennes alibi har varit här hela tiden! Andreoli, vad fan har du gjort?
Elena, lyssna!
Du hade inte fel om Linda, hon är skyldig.
Domarna överlägger redan. Låt dem sköta det.
Vet du vad vi gör nu?
Vi lägger det här.
Vi förseglar den, som om vi aldrig hittat den.
Och den kommer aldrig att hittas.
Jag vet att det är udda att jag är här.
Jag skulle inte vara så säker, eftersom det är du.
- Här. - Vad är det här?
Det är bevis att Linda Monaco är oskyldig.
Tiden på kvittot visar att hon var i baren på Palazzo Te
under tiden som jag trodde att hon dödade Angelica i trädgården.
- Varför togs de inte upp? - Av misstag.
Jag svär. Jag upptäckte det nu.
Jag kunde ha låtsats som inget, men...
Jag kan inte.
Du ber mig vara som du.
- Hallå? - Hej, det är läkarlabbet.
- Är du fröken Guerra? - Ja.
Vi hörde ditt meddelande på vår telefonsvarare,
det om blodproverna för några dagar sedan.
Ja, berätta.
Resultaten är klara. Om du vill, kan jag berätta nu.
Okej. Men är nåt på tok?
Nej, inget att oroa sig för.
Men provet visar en pågående graviditet.
Va...?
Är du kvar?
Undertexter: Marie Roos